Vincent...
Ei. Huono idea.
ÄLÄ RUOKI KARHUJA
Ota vain, mitä tarvitset. Ota vain, mitä tarvitset.
- RJ? - En ole RJ.
Ei ole vielä täysikuu. Herätit minut viikon etukäteen?
Älä väitä, että olet tarpeeksi tyhmä varastaaksesi minulta.
- RJ, minun pitää tappaa sinut. - Olen vain epä- toivoinen kaveri, joka koittaa ruokkia perheensä.
- Sinulla ei ole perhettä. - Tarkoitin perhettä, jonka haluaisin.
Odota! Tavarat ovat vielä luolassa, joten niitä ei ole käytännössä varastettu.
Ei!
Hidasta!
Pysähdy!
Olipa lähellä.
Vincent, odota! Pystyn hankkimaan kaiken takaisin! Jos syöt minut, joudut tekemään sen itse.
Mutta saan ne hankittua. Kaiken!
- Punaiset kärryt? - Punaiset kärryt listalla. - Sininen kylmälaukku? - Kylmälaukku listallani.
- Onko sen pakko olla sininen? - Kyllä. Ja haluan Pringlesejä.
Koska kun syöt Pringlesejä, tarpeeksi ei ole tarpeeksi.
Tuskallisen totta. Ja arvaa mitä? Hankin sinulle jättiperhepakkauksen.
- Onko heillä sitä? - Olen melko varma.
RJ, menen nyt nukkumaan. Kun on täysikuu, herään.
Kaikkien tavaroideni olisi parasta olla, kuten ne olivat.
Siihen on aikaa vain viikko. Se on mahdotonta yhdelle...
- Viikko riittää. Hankin apua. - Täysikuu. Kaikki tavarani.
Äläkä edes yritä paeta, sillä jos yrität, saan sinut kiinni ja tapan sinut.
Selvä, kaveri. Lepää vain rauhassa, koska hoidan homman.
Viikon päästä naurat tälle jutulle.
YLI AIDAN
Kylmää! Ainoa paikka, missä ei ollut kilpeä.
Kevät. Se tarkoittaa, että talveen on enää 274 päivää!
Herätkää, kaikki! Talvihorros on ohi!
- Huomenta, Hammy! - Huomenta! Minun on mentävä pissille.
Ei siihen järveen, josta juomme! Herätkää, kaikki! On kevät!
- Meidän on siis mentävä töihin. - Valmista. Ei, odota.
- Herätkää. ÄIkää pakottako minua tulemaan sinne. - Parempi kuunnella. Olen koko talven pitänyt -
jotakin sisälläni ja olen aikeissa vapauttaa sen.
- Kiitos, Stella. - Osaan tyhjentää huoneen, Verne. Siihen minäkin pystyn.
Hyvää huomenta kaikille. Loistava aamu, vai mitä?
- Kulta, sinulla on mustat silmänaluset. - Bucky ja Grill heräsivät kuukauden välein -
- ja Spikey tökki minua. - Hän on tökkijätyyppiä.
- Porukan terävin. - Mitä jos minä ottaisin päivävuoron?
- Lou, sopii. - Lapset, kuulitte mitä äitinne sanoi. Tottelette nyt minua! Ryhdistäytykää!
Tätä pelkäsinkin.
- Onko ruokaa? On nälkä! Onko ruokaa missään? - Hammy, söimme kaiken talven aikana.
- Meidän on haettava lisää nyt. - Piilotin pähkinöitä metsään. Palaan tuota pikaa!
- Isä, se oli vain lunta. - Se olisi voinut olla peto.
- Eikö kuollutta esittäminen ole heikkoa? - Monestiko on sanottava? Niin me toimimme.
- Kuolemme, jotta elämme! - Lapset, olen pomonne. Rauhoittukaa!
- Tällä viikolla löydämme sinulle hyvän kaverin. - Hyvän kaverin?
- Taas sitä mennään. - Miksi kaikki luulevat, että tarvitsen miehen?
Näytän sekasotkulta ja haisen suolta.
Kun löydät miehen, joka on tasapainoinen, hyvä lasten kanssa eikä omaa hajuaistia, kerro minulle.
- Ruokaa! - Uskon, että kaikki tiedätte, mitä tämä tarkoittaa.
- Verne? - Hetkinen, Hammy.
Se tarkoittaa, että olemme yhdeksän marjan päässä nälkiintymisestä. Anteeksi, liian voimakas sana.
- Tarkoitin todella vakavia nälkäkipuja. - Verne! - En lopettanut vielä, Hammy.
- Huomenta, Lou, Penny. Hei, lapset. - Kiitos.
Haluan vain sanoa, että... En lopettanut vielä, Hammy! Jos sinun on mentävä, mene!
- Sanon vain, että liippasi läheltä. Tänä vuonna meidän täytyy täyttää varastot... - Täyteen.
- Aivan! Täyteen! Koska, mitä olemme? - Varastoijia!
- Ja mitä varastoimme? - Ruokaa!
- Hienoa, Verne. - Nyt, Hammy.
- Mitä asiaa oli? - Mitä? - Mitä halusit kertoa minulle?
Mitä se oli, mitä se oli... Ihan kielenpäässä!
Ai niin, tuolla on tosi outo asia! En ole nähnyt sitä ennen. Seuratkaa minua!
Tapaaminen on ohi oudon ja pelottavan asian vuoksi.
Varastoijia.
Hammy, mikä outo asia? Tuo outo asia.
Se jatkuu loputtomiin!
Se jatkuu loputtomiin tuohonkin suuntaan.
- Mikä tämä on? - Heather, ei!
- Minua pelottaa. - Minuakin, äiti.
- Se on... Mikä tämä on, Lou? - Se on... Verne, kerro sinä.
- Selvästi jonkinlainen puska. - Olisin vähemmän peloissani, jos tietäisin miksi sitä kutsutaan.
Kutsutaan sitä Steveksi. Steve on hieno nimi.
- Steve kuulostaa hyvältä. - En pelkää Steveä niin paljon.
- Suuri ja mahtava Steve, mitä haluat? - En usko, että se osaa puhua.
Kuulin tuon, nuorimies. Tule tänne heti!
- Hammy, tule takaisin. - Mutta Steve on vihainen.
Uskon sen tulleen Steven, tai siis puskan toiselta puolen...
On vain yksi tapa selvittää, mikä tämä on, ja aioin selvittää sen asian nyt.
- Steve söi Vernen! - Steve, itsepä tätä kerjäsit.
Stella, älä. Ei minua ole syöty, kompastuin vain.
Aion mennä puskan toiselle puolen. ÄIkää kukaan liikkuko.
Mikä tämä paikka on?
Hei, sinä pikku... Kaveri.
Hyvää päivää, voinko auttaa teitä?
Voin puhua, ajan vain autoa.
- Mitä tuo oli? - Äiti, tule.
- Mitä toisella puolella oli? - Pelottavia, pinkkejä ja kädellisiä otuksia.
He ovat tulleet talvihorroksen aikana. Kauheaa. Heillä oli renkaat jaloissaan ja mailat kädessä.
He löivät minua mailoillaan, aivan kuin se olisi ollut joku sairas peli.
Sinun olisi pitänyt kuolla. Olisit heittäytynyt maahan ja kuollut.
Tuo ei ollut pahin osa. Puolet metsästä on poissa!
Kaikki puut ja marjapuskat ovat kadonneet.
Miten saamme ruokamme?
En tiedä sitä, mutta tiedän jotain muuta.
- Pysymme kunnossa, kunhan kukaan ei enää mene Steven toiselle puolen. - Se on pensasaita.
Sitä ei pidä pelätä, sammakkoeläin ystäväiseni. Se on portti hyvään elämään.
- Olen matelija kylläkin, mutta tuo on yleinen virhe. Kuka sinä olet? - Missä tapani ovatkaan?
Olen RJ. ÄIkää luulko, että kuuntelin teitä.
Mutta en voinut olla kuulematta puheitanne. Uskon voivani valaista vähän tätä pensasaita tilannetta.
Mikä oli kerran silkkaa metsää, on nyt 54 eekkeriä ihmisten ilmastoitua paratiisia.
Paitsi tämä pieni erinäinen alue, jossa te olette.
Se on hyvä asia. Te olette talvihorroksessa talvisin?
- Keräätte ruokaa, varastoitte sen talvea varten? - Täytämme puunrungon.
- Tämän tukin? Tämän luolamaisen tukin? - Lattiasta kattoon! - Ozzie!
- Kauanko kestää täyttää tämä tukki lattiasta kattoon? - 274 päivää.
- Oletteko saaneet sen täyteen viikossa? - Mahdotonta. - Ei ole, jos toimimme ryhmänä.
Te osaatte varastoida ruokaa, minä olen porukan aivot ja heillä on ruokaa!
- Paljonko? - Paljon! Kasoittain!
Mitä tahansa ruokaa siellä onkaan, en usko että olemme kiinnostuneita.
Enpä tiedä, mielestäni hän puhuu asiaa. Meidän pitäisi kuunnella.
- Kuulostaa mielestäni ihan hyvältä. - Ei kuulosta.
Häntääni pistelee.
- Hetkinen. Siis mitä? - Kun jokin ei tunnu oikealta, häntääni pistelee.
Ja anna kun kerron, että kaikki sanomasi on vain pahentanut pistelyä.
Vernehän se oli? Tätä ei tarvitse pelätä.
- Pelkään, ja hyvästä syystä. Tämä ei ole syntymämerkki. - Koska menit sinne ilman opasta.
- Kiitos käynnistä, mutta meitä ei kiinnosta. - Maailman herkullisin ruoka ei kiinnosta?
- Älä viitsi. - Emme ole kiinnostuneita.
Selvä, ymmärrän. Ette ole valmiita tähän.
- Mitä tuo on? - Ystäväni, se on taianomainen yhdistelmä -
maissijauhoa, juustoaromia, väriaineita ja maukkaita lisäaineita.
Toisin sanoen, se on nimeltään lastu. Juustonmakuinen nacho.
- Verne, nuo olivat hyviä. - Kaikki ovat hyviä! Menemme aidan toiselle puolen tänä iltana.
Tervetuloa lähiöön.
Äiti, katso meitä!
- Miten häntä jakselee, Verne? - Jos jotain sattuu tälle perheelle, pidän sinua vastuussa.
Heillä on hauskaa. Otan vastuun siitä.
Verne, otin muutaman ruohopätkän tehdäkseni hieman vertailua, -
ja ruoho näyttäisi olevan tällä puolella vihreämpää.
- Verne, oletko varma, että tulit tänne samaan paikkaan? - Niin, koska pesukarhu sanoo...
Riittää hänestä. Hän osaa muutaman tempun, mutta ei se tarkoita, että hän voi kävellä veden päällä.
Hei, kaikki, ruoka on täälläpäin.
- Mikä tämä on? - Tämä on maasturi.
Ihmiset ajavat sillä, koska he ovat hiljalleen menettämässä kykynsä kävellä.
- Se on todella iso. - Kuinka monta ihmistä sinne mahtuu?
- Yleensä yksi. - Tässä Gladys Sharp, presidenttinne.
Asunnonomistajien järjestöstä. Aivan.
- Mikä tuo on? - Rauhallisesti. Se on ihminen. He pelkäävät yhtä paljon meitä kuin me heitä.
Jos ihminen sattuu näkemään sinut, mene maahan ja nuole sukupuolielimiäsi. He rakastavat sitä.
Sopimuksen, jonka allekirjoititte, mukaan ruohon pitäisi olla viisi senttimetriä, -
mutta oman mittani mukaan teidän on 6.3 senttiä.
- Voisimmeko vain ottaa ruuat ja lähteä? Onko heillä sitä vai ei? - Ne olivat laatikossa.
Ihmisillä on aina ruokaa. Me syömme elääksemme, he elävät syödäkseen.
Antakaa kun selitän. Ihmissuuta kutsutaan piiraskoloksi.
Ihmisiä kutsutaan sohvaperunoiksi. Tuon laitteen avulla kutsutaan ruokaa.
Tuo on yksi monista ruuan äänistä. Tuo on pääovi, josta ruoka ojennetaan.
Tuolla monia ruokia siirretään. Ihmiset tuovat, vievät ja lähettävät ruokaa.
He ajavat ruokaa, he pukeutuvat ruokaan.
Tuo pitää ruoan kuumana. Tuo pitää ruoan kylmänä. Ja tuo... En tiedä, mitä tuo on.
Ruokaa! Tuo on alttari, jossa ruokaa palvotaan.
Tuo otetaan, kun on syönyt liikaa. Tuo poistaa syyllisyydentunteen, jotta voi syödä lisää!
Ruokaa! Ruokaa! Ruokaa!
Luuletteko, että heillä on tarpeeksi? Heillä ei ole. Ihmisille tarpeeksi ei ole koskaan tarpeeksi.
Ja mitä he tekevät ruoalle, jota eivät syö? He laittavat sen hohtaviin hopeapurkkeihin.
Vain meille!
Kaivautukaa sisään! Hyvää, eikö olekin?
Tuo on vaippa, eikä kuulu herkkuruokiin.
Mitäs sanotte, olinko oikeassa vai oikeassa? Ja nämä ovat vain ruuantähteitä!
Odottakaahan kunnes näette laatikoihin, paketteihin ja purkkeihin.
Pysykää kanssani viikko, ja siinä ajassa saamme tarpeeksi ruokaa ruokkiaksemme karhun!
Kielikuva.
- Tunkeilijoita! Tunkeilijoita! - Mitä nyt, Skapy?
- Mitä te teette? - Sanoit, että pitäisi nuolla...
- Ei! Seuraava vaihe, juoskaa! - Häipykää täältä!
Ostin juuri tämän sisäpihan.
- Lapset, oletteko kunnossa? Kulta, oletko kunnossa? - Ymmärrätkö nyt? Tuota tarkoitin.
- Ihmiset eivät halua meitä ympärilleen. - Pelästytimme hänet ja hän ylireagoi.
- Pikkujuttu. - Pikkujuttu? Me kutsumme tuota kyllä kaikeksi muuksi paitsi pikkujutuksi.
Ajattele kaikkea sitä ruokaa. Ruoan vuoksi voisi vaikka kuolla.
- Anna kun muotoilen tuon uusiksi. - Osuit naulan kantaan. Kuolla ruoan vuoksi.
Näyttää, että elämämme pienessä metsässä on liian alkukantaista kaverille, jolla on kassi.
Uskon puhuvani kaikkien puolesta sanoessani, että emme halua mitään puskan toiselta puolen.
ÄIkää viitsikö. Ette maistaneet edes donitseja vielä.
Haluatteko varastoida rasvaa? Hikoilette koko talven, jos syötte donitseja.
Nukkukaa yön yli. Tulen käymään myöhemmin uudestaan.
Hitto! Melkein onnistuin.
Ruokaa...
- Aika on koittanut, RJ. - Minulla on vielä kuusi päivää!
Neljä tassua ja turkki. Olen elossa.
Lapset, syökää. Kaarnaa aamupalaksi.
- Haluan donitsin. - Minä haluan pitsan!
Tämä on hyvää.
Myönnettäköön kuitenkin, että kestää jonkin aikaa pureskella se.
Tyydyttävää. Ja tämä sisältää paljon kuituja.
Täytyy myöntää, että tuo näyttää herkulliselta.
- Mitä teet täällä? - Tulin auttamaan teitä varastoimisessa.
Muistatko, Verne, kun sanoit eilen p:llä alkavan sanan tästä porukastasi.
- Muistatko mikä se oli? - Perhe? - Se osui minua suoraan sydämeen.
Minullakin oli kaikkea. Oma paikka, ympärilläni rakkaimpiani -
ja yleiskaukosäädin. Mutta sitten kaikki raivattiin pois.
Tule tänne.
- Verne... - Meillä olisi tarvetta ylimääräisille käsille, Verne.
Kaikki raivattiin, Verne.
Ei teidän ongelmanne. Minä menen. Tähän olen tottunut, ainaiseen liikkumiseen.
Näemme varmasti jossakin päin metsää.
RJ, voit jäädä.
Tule tänne! Tiesin, että tämän kovan ja rapean ulkokuoren alla on -
pehmeä ydin. Haittaako, jos kutsun sinua Verne-sedäksi?
- Haittaa. - Hienoa. Voinko kävellä Hammyn kanssa?
- Autatko minua löytämään pähkinäni? - Houkuttelevaa, mutta haluan ensin näyttää tämän.
Pidätkö tästä keksistä?
- Tämä keksi on... Jätettä! - Pidän kekseistä.
Tiedän, mistä saamme niin arvokkaita keksejä, että ne toimittaa univormuun pukeutunut virkailija.
Ja ne ovat Amerikan himoitumpia keksejä.
Sydänkeksejä, Minttusuffeleita, Kuviokeksejä ja Kierrekeksejä.
Ja ne kaikki ovat sinun! Odotahan, Hammy.
- Rakastan energiaasi, mutta et voi vain ottaa niitä. - Juurihan sanoit, että ne ovat minun.
Ne tulevat olemaan, jos saamme suunnitelmani ja sinun energiasi laitettua yhteen. Oletko mukana?
Hienoa, mennään.
Älä tule keksien lähelle, ne ovat minun.
- Eihän tämä kaveri ole tulossa? En halua häntä. - Minulla on paljon tehtävänä.
Tule, astu toimistooni. Kuuntele.
- Mitä tulemme tekemään on pahaa, häijyä ja kiihkomielistä. Kestätkö sen? - Anteeksi.
- Niin, Hammy. - Jänikset eivät ole ilkeitä. Ne ovat söpöjä ja kivoja.
Ei jänis, Hammy.
Hyvältä näyttää. Näytähän oikein häijy ilme!
- Osaan röyhtäillä aakkosten alun. A, B, C... - Sinun on keskityttävä.
Valmis! Nyt menoksi. Olen ihan takanasi. Mene tuonne! Hätistä ihmiset pois!
Olen hullu raivotautinen orava ja haluan keksini!
- Raivotautinen! - Se toimii! - Takanasi!
Olet oikeassa, takanani...
Siirry muualle!
- Mitä on meneillään? Onko tuo Hammy? - Kaikki on hallinnassa. Palaa metsään.
- Kaikki on hallinnassa? Hänen kimppuunsa hyökä- tään! Olen tulossa, Hammy! - Hän työskentelee.
- Iljettävää! - Voi Luoja! Iljettävää!
Verne, loistavaa. Olet luonnollinen.
Vai pitäisikö sanoa alasti?
Hammy, loistavaa. Pelästytit minutkin.
Olin tulossa rökittämään sinut sen kirjan kanssa.
- Tuossa! Se oli tuossa noin. - Tuossa orava hyökkäsi.
- Sillä oli raivotauti tai jotain. - Ja sitten oli iljettävä, alaston sammakoeläin.
Matelija.
Tytöt, menkää sisälle katsomaan televisiota. Syökää keksejä ja rauhoittukaa.
Janice, kuulinko heidän sanovan raivotautinen orava?
- He ylireagoivat vain. - Mitä jos eivät?
Mitä jos meillä onkin pandemia käsissämme? Eläimet juoksevat ja levittävät tauteja täällä.
Ja laskevat samalla kiinteistöjemme arvoja.
- Minulla on laatikkoruoka uunissa. On mentävä. - Huolehdi sinä vain laatikkoruoastasi.
Minä huolehdin lähiön rauhan ja hiljaisuuden loppumisesta.
ÄIkää tönikö, kaikille riittää kyllä. Täällä on paketti sinulle, Penny.
Luoja, että on hyvää. Lapset, syökää. Kaikki mikä haisee näin hyvältä on oltava hyväksi teille.
Tunnetko tunteen päässäsi? Sitä kutsutaan sokerihumalaksi. Se pitää ihmiset liikkeellä.
Sen takia he eivät ole talvihorroksessa. Hieman tätä ja -
asiat, jotka yleensä kestää tehdä koko kesän, on hoidettu viikossa.
Odota, Hammy! Sinä et tarvitse kofeiinia.
Syökää vain, sillä tämä on vasta alkua, ystäväiseni.
Tarvitsen jokaisen tuholaisia hävittävien firmojen tiedot.
- Äiti, ajoit opossumin yli. - Voi hyvänen aika. - Onkohan se kuollut.
- Voinko tökkäistä sitä? - Et!
Debbie, en muista nähneeni lupaa kokoontua ulos.
- Ryhmät, joissa on yksi tai enemmän... - Timmy, hae lapio autosta.
Valot himmenevät. Raajat lakkaavat toimimasta.
Äiti, oletko se sinä, joka viittoo minua valoon päin?
Pakko liikkua valoa kohti.
- Mitä se mahtaa tehdä? - Ehkä se sai osuman aivoihinsa tai jotain.
Menitte liian pitkälle tällä kertaa. Jätetään tämä keikka väliin ja mennään takaisin.
Hieno koppi, Verne.
Olet vaarallinen ja hullu.
Hyvästi julma maailma.
Ruusunnuppu!
- Voinko nyt tökkäistä? - Et!
Tämän takia soitin tuholaishävittäjän. Tappamaan nuo, ennen kuin käy näin.
- Kaikki pois täältä, heti! - Selvä. Ottakaa kahvoista kiinni.
Joku soitti eläinongelmasta. Ratkaisu seisoo edessänne.
- Dwayne on täällä. - Missä olette ollut?
Pidän naapurustossa juhlat huomenna ja toistaisek- si Debbie on tappanut enemmän eläimiä kuin te.
Rauhoittukaa, rouva. Lupaan, ettei niissä juhlissa ole eläinongelmaa.
Olen saapunut.
- Jättäkää se. - Mitäs täällä onkaan?
Opossumi, noin 4.5 kiloa, miespuolinen.
- Uskon sen olevan kuollut. - Oletteko tosiaan saanut alan koulutuksen?
- Uskon, että se haluaa teidän luulevan, että on kuollut. - Vauhtia. Nopeasti!
Toivon, ettei se kärsi.
- Tappakaa se! - Kiitos käynnistä!
Olitte hyvä yleisö.
Mitä minulla onkaan vastassa?
Opossumi, piikkisika, haisunäätä, orava, pesukarhu, sammakkoeläin.
- Matelija. - Ei. Matelija.
- Loistavaa toimintaa, ystävä. - Oz! Olit loistava!
Isä, minun on sanottava, että olit aika hyvä.
Hyvä Oz!
Ei unohdeta loistavaa johtajaamme, RJ:tä.
- RJ, tule tänne, haluamme näyttää jotakin. - Selvä.
- Hienoa. - Mikä ryhmä.
- Täällä näin. - RJ, vauhtia. Haluamme näyttää jotakin!
Katso.
Uusi kotisi.
- Tässä on paikka sinulle. - Onko tuo minulle?
Onko tässä mitään, mitä sinulla oli, RJ?
Minulla ei ollut mitään tällaista, Lou.
- Tässä. En saa juoda tätä. - Kiitos.
- Onko tuo laukkuni? - Toimme sen tänne, jotta sinun ei tarvitsisi nukkua siinä vanhassa puussa.
RJ, jäimme televisioon koukkuun.
- Viritin HD-valmiudenkin. - Televisiossa on noin tuhat kanavaa.
- Ota tämä ennen kuin isäni ottaa sen. - Yleiskaukosäädin.
Tämä on hienoa. Todella hienoa.
Palaamme nyt "Lurjus keskuudessamme" -ohjelman pariin.
Sinun pitäisi hävetä! Päästimme sinut perheeseemme ja petit meidät.
Annoin sydämeni sinulle, ja särjit sen miljoonaan osaan.
Älä viitsi, Kevin. Kun sinusta tuntuu lurjukselta, -
se johtuu siitä, koska olet sellainen. Sano kovaan ääneen, että olet lurjus.
Lurjus? Tuo mies ei taido olla oikea tohtori, vai mitä tuumit, RJ?
RJ, mitä oikein teet? Menet liian pitkälle.
Varasta ruoat ja ruoki karhu.
Missä ruoat ovat?
- Verne, mitä teet? - Palautan asiat siten kuin ne olivat.
- Mitä jos minä lähtisin? - Lähde sinä, niin minä palautan nämä oikeille omistajilleen.
- Mitä? Miksi? - Koska olemme suututtaneet ihmiset.
En halua, että meille käy kuin tuolle jänikselle. Annan nämä takaisin, jottei meitä tapeta.
Verne, et ymmärrä. Tarvitsemme nämä.
- Emme tarvitse! - Et voi ottaa näitä!
- Voinpas! - Päästä irti!
- Päästä itse! - Tarvitsen nämä!
Verne, liiku hitaasti, puhu hiljaa ja seuraa minua.
En tee enää mitään, mitä käsket.
En tiedä, mitä yrität, mutta koko kuoreni pistelee, -
ja tällä kertaa en anna sinun hämätä. En ole mukana tässä jutussa.
Leikki?
Leikki!
Leikitään!
Maahan! Paikka! Pyöri!
Leiki kuollutta.
Verne, pelasta ruoat, minä eksytän koiran!
Tiputat kaiken! Ota koppi.
Oletko nälkäinen? Katso, ruokaa!
Ihmisiä. Leiki niiden kanssa.
Olen kunnossa.
Verne, irrota ketju.
Verne, käskin irrottaa ketjun!
Olet paholainen.
Verne, oletko kunnossa? Anna kätesi, Oz.
- Mitä ihmettä tapahtui? - Se on mennyttä... Kaikki ruoka on poissa!
- Miten se on mahdollista? - Kysykää häneltä.
Palautin ruoat oikeille omistajilleen.
Työskentelimme todella ahkerasti, ja ruoat joita meillä oli, olivat... Tiedät kyllä.
Sinä olet... Ihan sama.
- Mitä oikein ajattelit? Puunrunko oli täynnä. - Täynnä jätteitä.
Mitä yrität sanoa? Ruoat, jotka keräsimme omalla tavallamme, -
eivät ole yhtä hyviä kuin ruoat, jotka keräsimme sinun tavallasi?
Teidän tavallanne? Tarkoittanet RJ:n tavalla. RJ käyttää teitä hyväkseen, ettekö huomaa?
Verne, häpeä! RJ ei tekisi sitä.
Luottakaa minuun. Ettekö huomaa, että hänessä on jotain vikaa?
- Häntääni pistelee aina kun olen lähellä häntä. - Meidän pitää nähdä nälkää häntäsi takia?
Alan pikkuhiljaa uskomaan, että olet kateellinen RJ:lle.
- Kateellinen hänelle? - Hän ottaa avosylin tulevaisuuden vastaan toisin kuin sinä.
Pidän huolta teistä.
Huomaatko, mitä olet saanut aikaan? Jos kuuntelet RJ:n jutuista puolet, -
kuolet viikossa! RJ vain käyttää teitä hyväkseen, koska olette liian tyhmiä.
En ole tyhmä.
Tarkoitin tietämätöntä.
Noiden tavoille, kaverit. Tiedätte, etten tarkoittanut sitä sillä tavalla.
ÄIkää tehkö tätä.
Hammy, tiedät, etten tarkoittanut...
- Hammy? - En ole tyhmä.
- Hyvää yötä, setä-RJ. - Hyvää yötä, lapsi.
On täysikuu, RJ. Nähdään aamulla.
Sainpas sinut!
- Onko se valmis? - On.
Asensitko tämän? Karkoittaja Turbon:sen?
Se on salakuljetustavaraa, rouva. Se on laiton joka osavaltiossa, lukuun ottamatta Teksasia.
Minua ei kiinnosta, jos se on Geneven sopimuksen vastainen! Haluan sen!
Niin arvelinkin. Otin vapauden asentaa sen puolestanne.
Hyvästi eläinten tuhoteot.
Mitä olenkaan tehnyt?
- Minun ei olisi pitänyt ottaa niitä ruokia. - Mitä?
Minun ei olisi pitänyt ottaa niitä ruokia. Yritin vain palauttaa asiat, kuten ne olivat.
Olin vain varovainen, koska olen luonteeltani sellainen.
Kuoressani on jopa paikka, missä en ole ollut. Sinä taas olet hullu ja peloton.
Taidan olla kateellinen.
Verne, sinun ei pitäisi olla kateellinen minulle.
- Hoidat homman hyvin. Toimit perheesi parhaaksi. - Sinä olet heille parasta nyt.
Entä häntäsi?
Pää käskee kuuntelemaan häntää, häntä käskee kuuntelemaan päätä. Saan vatsavaivoja siitä.
- Siksi sinun on oltava johdossa nyt. - Et tiedä, mitä oikeasti on meneillään...
- Sinä tiedät, joten mikä on ongelma? - Tämä on ongelma.
- Näetkö tämän? - Kerro pois.
Odota hetki.
- Tekö pidätte ne juhlat? - Kyllä. Oikealle ovesta.
Siellä on kengänsuojuksia, jotka laitat kenkien päälle.
- Mitä tämä on? - Mikä?
Tuo on lista tavaroista, jotka kadotit, Verne.
- Se on pitkä lista, kuten huomaat. - Oletpa järjestelmällinen kaveri. Hyvää työtä.
Mutta tiedän yhden paikan, josta saamme kaikki takaisin yhdessä yössä.
- Hienoa. Mennään. Minne? - Sisälle tuohon taloon.
- Mikä tämän tarkoitus on? - Heitä se tänne alas vain.
Verne yrittää sanoa, että... On vaikea sanoa kaikkea yhdellä sanalla...
Anteeksi.
- Tule tänne. - Anna, kun halaan sinua.
Pysykää siinä. Suunnitelman vuoro.
Ansoja on täällä, täällä, täällä, täällä...
Ja täällä.
Iso ansa täällä.
- Ja ehkä muutama täällä. - Oliko siinä kaikki?
Tämä alue on täynnä punaisia valoja. Verne, oletko kunnossa? Näytät huonovointiselta.
Pyörryin hetkeksi, mutta ymmärsin kyllä. Valoja ja ansoja. Minun täytyy vaihtaa kilpeni.
- Tässä olemme me. - Voinko olla auto?
- Haluan olla auto! - Minä olen auto! Ole kenkä.
- Kenkä on tyhmä. - Mikset olisi tuo näyttävä silitysrauta?
Se ei ole tärkeää. Sitä paitsi, minä olen auto. Olen aina auto.
Suunnitelmassa on kolme vaihetta. Ensimmäinen vaihe: valojen hoitaminen.
Toinen vaihe: päästä sisälle. Kolmas vaihe: päästä ulos ruokien kanssa.
- Talo on kuin linnoitus. Miten pääsemme sisään? - Kaulapanta on avain.
Kirjaimellisesti, kaulapanta on avain, joka avaa oven...
- Ja kissako antaa kaulapantansa sinulle? - Ei minulle, ystäväiseni, vaan sinulle.
- Minulle? - Saamme kaulapannan, kunhan sinä käytät... - Hajuani.
- Naisellista charmiasia. - Nauroinko ääneen?
Pesukarhu, ehkä et ole huomannut, mutta minä olen haisunäätä.
Ehkä ulkopuolelta, mutta kun katson sisällesi, näen upean naisen. Meidän pitää saada se ulos.
- Sakset. - Sakset?
- Hiiliä. - Hiiliä?
- Ilmanpuhdistajaa. - Tomaattimehua. - Korkki. - Korkki? Älä edes yritä.
Maali! Hienoa!
Vielä yksi asia. Seis. Siinä.
Naiset ja herrat, työmme täällä on valmis.
- Luoja! - Olet kuin... Hienoa!
Porukka, on aika. Menemme sisään.
Ei taas. Nuo ovat niin elävän näköisiä. Piru noita muovisia koristeita.
Mene, mene.
Ei, ei. Ei!
- Hammy, se keksi on jätettä. - Rakastan tätä keksiä.
Mitä nyt? Onko kaikki kunnossa?
Niin sitä pitää. Hammy, seuraahan punaista valoa...
Niin sitä pitää. Siinä se on, ota kiinni.
Ota se kiinni, senkin pikkuinen.
- Toinen vaihe. - Luulin meidän kuolevan jo ensimmäisessä vaiheessa, joten hyvin menee!
Sinun vuorosi, kaunokainen.
- Kissan olisi syytä olla tyhmä. - Ääntä!
Hänen pitäisi olla kissa. Toivotaan, että kissa pitää lehmistä.
Kuka siellä?
- Olet kissa. - Olet kissa.
Siis minä olen kissa.
Tiedän. Häivy täältä, omistajani ei anna tähteitä kulkukissoille.
- Kulkukissoille? Itsepä kerjäsit. - Ota kaulapanta.
- Saanko katsoa hienoa kaulapantaa? - Älä lähesty. En saa olla tekemisissä kaltaistesi kanssa.
- Painu pois hajuinesi. - Hajuni kanssa?
- Nyt sitä mennään. - En kestä, kun minua katsotaan ja juostaan pakoon, koska luullaan, että haisen.
En saanut tuollaista kohtelua kuin sinä saat.
Takapuoltani maskeerattiin. Etkä todellakaan halua tietää korkista.
Kukaan ei ole puhunut minulle ennen tuohon sävyyn.
Rohkeaa. Pidän siitä.
Usko minua, juttua riittää kyllä lisääkin.
- Toimintaa. - Olemuksesi on musertava.
- Mitä tarkoitat tuolla? - Silmäsi.
- Ne ovat valoisat. - Valoisat? Hitto.
Tässä vaiheessa taisin pyörtyä. Pääsimmekö suunnitelmassasi taloon sisälle?
- Onko sinulla nimeä? - Persialainen nimi, koska olen persialainen.
- Synnyin prinssi Tigerias Mammoeth Shabbasina. - Sanahirviö. Voinko kutsua sinua vain Tiikeriksi?
Eläimet talon sisällä.
Jokainen ottaa oman paikkansa. Pannaan hösseliksi.
- Ei pitoa. - Hammy, se on vahattu lattia.
Sattui.
- Mitä tuo on? - Sydämeni ääni. Etkö kuule sitä?
Tätä tietä.
Kaikki hyvin. Takaisin töihin.
- Selviämme! - Isälläni oli erityisen litteät kasvot.
- Se oli niin kaunis. Hän pystyi juuri ja juuri hengittämään. - Kiehtovaa.
- Minulla on sisällä monitasoinen kiipeilypuu. Tule, näytän sen. - En ole kertonut elämästäni.
Hyvä, hyvin menee.
- Mitä tuo on? - Tuo saa ihmiset aamulla ylös sängystä.
- Mihin hän meni? - Maahan! Pysykää maassa!
Meidän on mentävä ennen kuin hän palaa.
- Ei ilman Springlesejä! - Mitä?
Lou ja Penny, takaisin television ääreen. Heather, vahdi tuota naista.
- Homma hoidossa, RJ. - Heather, odota.
Pistelee. RJ, kärryt ovat täynnä. Lähdetään täältä.
- Vincent, tämä vie vain hetken. - Vincent?
- Missä? - Kuka on Vincent?
Verne, Vincent. Sanoin karhun nimen vahingossa.
Ei ole mitään karhua. Sanoin vahingossa väärin.
Valot himmenevät, raajat...
Portaillani on kuollut valkoinen rotta.
- Luulin sinun kuolleen. - Opin parhaalta, isä.
Niin sitä pitää.
- Tule isin luo. - Meidän pitää kiirehtiä, ei ole paljoa aikaa.
- RJ, vauhtia! Meillä on tarvitsemamme! - Ei ole!
Mitä oikein höpötät? Meillä on enemmän kuin tarpeeksi.
Olen näin lähellä, noiden ruokaa täynnä olevien kärryjen antamisessa tuhoisalle karhulle.
- Jos Springlesit eivät ole kärryissä, hän syö minut. Päästä nyt irti! - Mitä?
- Anteeksi, mutta minun on mentävä. - Stella, minne olet menossa?
- Vika ei ole sinussa vaan minussa, sillä olen... - Haisunäätä!
Aivan. Anteeksi, että näet tämän. Ampu tulee!
- Eikö tämä haju haittaa sinua? - Ei, nämä kasvot ovat kauniit.
- En haista mitään. - Et haista mitään.
Ovelle! Vauhtia!
- Juoskaa! - Tätä tietä!
Juhlitaanpa. Juhlitaan!
Pakene, rakkaani!
Juoskaa! Tuota tietä. Ulos!
Hyvästi, matelija.
Teidät on juuri napattu.
- Haisette. - Koska päästitte ne talooni...
ÄIkää valittako. Nämä pikku kaverit tapetaan nopeasti ja inhimillisesti.
Ei inhimillisesti vaan mahdollisimman epäinhimillisesti.
Oli ilo työskennellä teille, rouva.
- Mitä hän tekee meille? - En tiedä, kulta.
- En halua kuolla oikeasti, isä. - Emme me kuole, kulta.
Olit oikeassa, Verne. Meidän olisi pitänyt kuunnella sinua eikä häntä. Anteeksi.
Tiesin, ettei häneen voi luottaa. Minä tämän järjestin, olisi pitänyt tietää paremmin.
Olin tulossa syömään sinut, mutta pysähdyin katsomaan esitystänne, ja on sanottava, -
että tuo tuolla on kaunista.
Tuo oli julminta, petollisinta ja itsekkäintä, mitä olen koskaan nähnyt.
Hienoa, RJ. Sinä otat ruoat ja he joutuvat liemeen.
Jos jatkat tätä, päädyt kaltaisekseni. Tulet saamaan kaiken, minkä haluat.
- Minulla oli jo kaikki, mitä halusin. - Mitä muka? Heidät?
Älä viitsi. Sanoit sen itsekin, olet yksihenkisen perheen jäsen.
Ja tulet aina olemaan. Sillä tavalla kaltaisemme kaverit selviytyvät.
Mitä sitten, jos muutama jäi kiinni. Elämä on. Et tarvitse heitä.
Itse asiassa tarvitsen.
Ja tällä hetkellä he tarvitsevat minua, joten minun tarvitsen tätä.
- Siinä meni selkä taas! - Oletko kunnossa?
- Sinä senkin... - Stella, tämä on pelastusoperaatio. Pelastan teidät.
- Kaasutan sinut niin pahasti, että lapsenlapsesikin haisevat. - Mitä? Tukka?
Korva? Karhu!
- Osaamme ajaa! - Aivan kuin Auto Homicide 3.
Päästä minut sisään!
- Valitse määränpää. - Vie meidät kotiin! Vie meidät puunrungolle.
Edellinen määränpää valittu. Tee laillinen U-käännös.
- Hammy, päästä minut sisään! - En kuule, RJ!
- Lapset! Hävittäkää tuo karhu! - Mitä aseita meillä on?
- Meillä on vasara. - Hienoa.
- Kiitos. Päästä minut sisään! - En päästä, senkin lurjus.
- Hän yrittää auttaa meitä. Päästä hänet sisään. - Senkin jälkeen, mitä hän teki meille?
- Mutta hän tuli takaisin. - Ja toi mukanaan karhun.
- Ei tappelua, kun ajamme. - Käännämme ajoneuvon ympäri ellette lopeta.
- Verne aloitti. - Hän yrittää auttaa meitä.
- Verne, sinähän sanot aina, että pitää luottaa häntääsi. - Häntääni ei pistele.
Mikset sanonut sitä?
Olet kuollut, RJ.
- Ja ystäväsi ovat seuraavana vuorossa. - Varokaa!
Käänny välittömästi vasemmalle.
Bonuspisteitä!
Huippupisteet!
Olet saapunut määränpäähäsi.
Meidän on mentävä.
- Lou? Penny? Ovatko lapset täällä? Hammy? - Pelottava pelle.
Siimaleikkuri!
Näyttäkää kasvonne. Pysykää metsässä, jonne kuulutte!
Haluatteko juhlia? Juhlitaan sitten.
Lapset! Lou, varo! Maahan!
- Nyt riitti! Hoida kaikki pois täältä. Harhautan heitä. - Oletko hullu? He tappavat sinut.
- He haluavat minut. Pidä huolta perheestäsi. - Aionkin, koko perheestä nimittäin.
- Jotain täytyy olla tehtävissä. - Ei ole aikaa!
Vincent, olit oikeassa. Tarpeeksi ei vain ole tarpeeksi.
Nyt, Hammy! Mene.
- Tuo on... - Tuo on Karkoittaja Turbo, valmistaudu kovaan kirvelyyn.
- Hammy, olet nero. - Kiitos.
- Ja Verne, älä koskaan korjaa kilpeä. - Hienoa, että se toimii sinulla.
Ota se pois ja anna takaisin.
Niin sitä pitää.
- Tiedättekö, että tuo on laiton? - Konstaapeli, se oli tuholaistorjuja. Hän sen myi minulle.
- Tällä ei ole tekemistä kanssani. - Se oli pihallanne, -
nimenne oli sopimuksessa, joten voitte kertoa tuon tuomarille.
Se ei ole vikani. Minua ei voi pidättää. Olen asunnonomistajien järjestön presidentti!
- Hän pääsee karkuun. - Ottakaa kiinni!
- Leikki! - Voi ei! Ei!
Täällä näin, Tiikeri.
Tämäkö on ulkoilmametsä? Pidän tästä.
Tiedoksi vain, RJ, että jos olisit kertonut karhusta, että ruoat olivat takaisinmaksua, -
olisimme antaneet ruoat sinulle. Niin perheet tekevät.
- Pitävät huolta perheenjäsenistä. - Minulla ei koskaan ole ollut perhettä.
Tämä on portti. Se on portti hyvään elämään.
- Olisitte kertoneet aiemmin. - Huonoa kommunikointia.
Perhe tekee sitäkin. Mitäs sanot, haluatko olla osa perhettämme?
Tule tänne. Lupasin, etten tekisi tätä, mutta...
- Tervetuloa perheeseen. - Ryhmähalaus!
Mikä on kevään ensimmäinen viikko? Hetkinen... Se tarkoittaa, että talveen on enää 267 päivää.
Miten saamme ruoan?
- Aivan, Hammy. - Täytin tukin.
Katsokaa! Löysin pähkinäni!
- Se, ystäväni, saa kaiken huomion ja palvonnan ihmisiltä. Sen nimi on televisio. - Siistiä!
- Ihmiset tuntevat tarvetta olla yhteydessä ympäröivään maailmaan. - Mainiota.
Heillä on myös tarve laskea iso takapuolensa alas. Television katselu täyttää molemmat tarpeet.
- Mielenkiintoista. - Tulkaa, lapset. Perhe-aikaa television ääressä. Ovatko naposteltavat mukana?
Osta vokaali. Osta "y", ole kiltti.
- En löydä kaukosäädintä. - Spikey, kilpailu.
- Onko kukaan nähnyt kaukosäädintä? - Isä, rennosti. - Minä voisin katsoa televisiota.
Tänään taitaa selvitä onko vauva lahjakas, tai onko Saxon oikeasti avaruusolio.
Kuten Khan Star Trek 2:ssa! Genesis-projekti oli Enterprisen käsissä, mutta Khan varasti sen.
- Se oli tarkasti kuvailtu. - Näin sen TNT:Itä, se oli muistelojakso.
- Haluaako joku matokarkin? - Minulle yksi.
- Bucky, anna tämä Loulle. - Maista tätä. - Älä ota sitä.
- Tämä on täydellistä ruokaa. - Rasvattomat keksit? Voisit saman tien syödä likaa.
Olen syönyt likaa. En pidä siitä. Se maistuu ihan lialta.
Ohjelma alkaa.
- Odottakaa hetki. - En voi odottaa.
No niin!
- Aikamoinen pettymys. - Hitto!